Vi er ikke vant til å vente.
Etter fem år betyr da ikke noen få minutter noe.
Hete, fluer, kjedsomhet...
Jeg elsker oppstillinger.
Jeg lurer på om jeg skal besvime bare for å ha noe å gjøre.
Hva er det med ham?
Typisk hertugen å være forsinket.
Savoie er bare en kvise på Frankrikes kinn.
En strategisk viktig kvise, Deres Nåde. En viktig buffer mot spansk innflytelse.
Jeg er klar over det, kardinal.
Og det er hertugen også, ellers ville han ikke oppholdt oss på denne måten.
- Victor, har det vært en behagelig reise? - Grusom. De franske veiene er hullete.
Men det var verdt hvert blåmerke å få møte deg igjen.
Jeg har savnet deg, søster. Mer enn du aner.
Kardinal Richelieu, jeg har sett lik med friskere farge.
- De sitter for mye ved skrivebordet. - Jeg er ganske hardfør.
Det gleder meg å høre. Har De hilst på Gontard, min statsminister?
Få kongen i sikkerhet!
Dann formasjon nå!
Vent der! Ikke rør dere!
Rett fram!
Hei, gamle venn. Jeg vil helst slippe å drepe deg.
Marsac?
- Først desertør og nå snikmorder? - Du forstår ikke.
Det var hertugen av Savoie som drepte vennene våre for fem år siden.
- Legg ned våpenet! - Vi var venner.
Nå!
Aramis, hør på meg!
Takk!
Der fikk du fordi du forlot meg i skogen med tjue døde musketerer.
Norske tekster: Hanne Hay Sætre.
Kom dere inn nå!
De snakker om fred mens De planlegger å drepe meg!
- Slike beskyldninger er farlige. - Og usanne.
Deres ord er null verd, kardinal. Kanskje spanjolene vil være mer forekommende.
Mine menn jakter på snikmorderen. La oss vente til vi vet motivet.
- Ja. La oss vente til vi vet hvorfor. - Du fornekter deg ikke.
Jeg er hertuginnen av Savoie og din kone framfor noe annet.
Tilgi meg, elskede. Jeg snakket i sinne.
Skuddet kunne truffet hvem som helst av oss.
I slike stunder burde vi huske hva som forener oss. Vi er en familie.
Savoie ønsker ikke å være Deres fiende, men vår tillit skal ikke misbrukes.
Vil ikke Frankrike beskytte oss, vil Spania.
Spanjolene vil ta fra dere uavhengigheten.
Takk. Jeg vet at De setter Savoies interesser svært høyt.
Vi vil utsette traktatunderskrivelsen til vi vet sannheten.
I mellomtiden vil jeg benytte meg av deres gjestfrihet.
Så elskverdig.
Aller helst skulle vi sparket den oppblåste fjotten -
- rett tilbake til det knøttlille fyrstedømmet hans.
Frankrike trenger Savoie.
Det er en katastrofe hvis landet kommer på spanske hender.
La oss snu skandalen til vår fordel.
Finn ut om Cluzet vansmekter i fransk fengsel.
Det er tatt hånd om.
Richelieu tror kanskje jeg har glemt kansleren, men der tar han feil.
Hvis Frankrike har fanget Cluzet, kan kardinalen plystre langt etter traktaten.
Har du aldri lurt på hva som skjedde?
Vi har alltid trodd det var spanjolene, men det var hertugen.
Hvordan vet du det? De bar masker.
Jeg har viet livet mitt til å finne ut sannheten.
- Gidder du å forklare hva som skjer her? - Marsac er en gammel venn.
En gammel venn som nettopp prøvde å drepe hertugen?
Hør hva han har å si. Marsac var en av regimentets beste soldater.
- Er han musketer? - Han var.
Vi var brødre. For gamle dagers skyld må du la meg få bevise det jeg vet.
- Du må holde tett om dette foreløpig. - Er du blitt gal?
Muligens, men jeg skylder ham livet mitt.
Blir jeg hengt, kommer jeg til å ta det veldig personlig.
- Dette er Deres verk! - Hvorfor skulle jeg drepe hertugen?
Sverg på at dette ikke er et dødelige spill.
Jeg vet hvordan De lurer og bedrar.
Trenger jeg å minne Dem på at vi er bundet sammen av avgjørelser -
- vi begge tok i Savoie for fem år siden?
Det går ikke én natt uten at jeg tenker på det.
De er svært følsom til å være kriger.
Å drepe i krig er en ting, men snikmord er motbydelig.
Alt jeg gjør, er nødvendig.
Med all respekt for Deres sarte følelser, kan vi vennligst komme til saken?
Kan hertugen ha oppdaget hva som hendte vår felles venn Cluzet?
Det er kanskje klokt å flytte ham mens hertugen er i Paris?
- Flytting vil vekke oppmerksomhet. - Det har De nok rett i.
Men Deres menn skal vokte hertugen døgnet rundt.
- Vil han ikke protestere? - Han ble nesten drept. Det er vår plikt.
Monsieur Marsac, jeg antar at De er soldat?
Slett ikke. Han er møbelsnekker. Svært dyktig.
Akkurat. Jeg er en kunstner med eik, valnøtt, kastanjenøtt...
- Kastanjenøtt? - Alle tresorter.
- Hvor lenge? - Noen dager.
- Kan han ikke svare selv? - Han er sjenert og går aldri ut.
Gjør du vel?
Hvis dere går god for ham, kan han bo på d'Artagnans rom.
Hvor skulle jeg rømme?
Jeg vet ikke. Det er derfor jeg skal skjære deg løs.
Jeg har tenkt på deg mange ganger og lurt på hvordan du levde.
Farlig.
En muskett til leie, tyver til venner og et øye på døren.
Jeg er sliten av det.
Ditt navn er ringeaktet i regimentet. Du er en feig desertør.
- Du har en dødsdom allerede. - Ingen har rett til å dømme meg!
Du alene vet hva som egentlig skjedde.
Forræderi kan ikke gå ustraffet hen, Aramis.
Våre døde venner må hevnes.
Hva skjedde i Savoie?
Vi hadde slått leir ved grensen. Det var en øvelse.
Vi hadde ingen grunn til å være på vakt. Vi ble angrepet om natten.
De fleste ble drept mens de sov.
Marsac og jeg visste at vi skulle dø, men vi kjempet side om side likevel.
Hvordan overlevde du?
Jeg ble såret. Marsac slepte meg i sikkerhet i skogen.
Han gikk ikke tilbake, men gjemte seg i buskene og så på massakren.
Da jeg våknet morgenen etter, satt han mellom likene lamslått av skam.
Han følte at han også burde vært død.
Han rev av seg uniformen og red sin vei.
Jeg burde stanset ham og sagt at han ikke hadde gjort noe galt.
Han reddet livet mitt, og jeg lot ham ødelegge sitt.
I egne øyne er han en feig desertør.
Ikke i mine.
- Hvordan klarte han å rømme? - Vi mistet ham av syne.
Han bare... kom seg unna.
- Så ikke du ham heller? - Jeg...
Skled.
- Skled du? - Vått gress.
En drapsmann er på frifot, landets sikkerhet henger i en tynn tråd...
Men heldigvis fikk ikke lille d'Artagnan en skramme.
Athos, Porthos, møt på slottet i morgen tidlig.
Så lenge hertugen er i Frankrike, er hans sikkerhet deres ansvar.
Og vær vaktsomme, snikmorderen er der ute et sted.
Hei! Du skjuler noe.
- Jeg skjønner ikke hva du mener. - Og du også. Hva er det?
- Hvis ikke du sier det, gjør jeg det. - Hva da?
- En desertør? - Desertør og snikmorder.
- Jeg tipper de ikke nevnte det. - En mislykket snikmorder.
Vær stille! Jeg vil ikke vite det. Men jeg stolte på deg.
- D'Artagnan har oppført seg redelig. - Redelige folk lyver ikke.
- Beklager lureriet. Jeg skal dra. - Du kan bli.
Men du kan pakke sakene dine.
- Det er urettferdig. - Har dere gått fra vettet begge to?
Kanskje Athos gir blaffen i tjue døde musketerer.
Siden du fornærmer ham som avgjør din skjebne, må du være dum også.
Bare hør hva han har å si.
Hvis du ikke blir overbevist, skal jeg gjøre det du foreslår.
Det er en du burde snakke med først.
Jeg fant ham i en bar. Han var full og skrøt av å ha drept musketerer.
Fortell dem det du fortalte meg.
Jeg var soldat i hertugens tjeneste. I påsken for fem år siden sa han -
- at franskmennene ville drepe ham og innsette sønnen hans i stedet.
Vi red ut på langfredag og slaktet musketerene mens de sov.
De sov som barn da vi krøp inn i teltene.
Det var vennene mine!
Vent!
Jeg skal si hvor hertugen fikk informasjonen sin fra.
Jeg overhørte kansler Cluzet si navnet hans.
Vi visste hvor dere holdt til. Vi ble tipset.
Hvilket navn hørte du? Hvem bedro musketerene?
Tréville. Det var kaptein Tréville.
Tréville? Det virker logisk, og alle kan kjøpes.
- Trekk det tilbake! - Mine herrer!
Mine herrer...
Er kapteinen en forræder som angriper sine egne menn?
- Umulig. - Han lyver.
Hvordan fant hertugen oss så lett? Noen må ha tipset ham.
Tréville ga oss ordren.
Hei, Marsac! Vennene dine smilte pent med strupen skåret over.
Han har hørt Trévilles navn et sted.
- Han vil bare redde sitt eget skinn. - Ja. Det må finnes en annen forklaring.
Marsac!
Han er død.
- Har noen prøvd å kontakte gjesten din? - Det er ingen som vet at han er her.
Det var et enkelt spørsmål. Et ja eller nei hadde vært nok.
- Hvorfor er De her? - Deres forhenværende herre er i Paris.
Han skal underskrive traktaten som vil forene Frankrike og Savoie for alltid.
Et historisk øyeblikk, ikke sant?
De lyver. Spania vil aldri tillate det.
Uten Dem som informant har ikke Spania noen innflytelse.
Alt det hemmelige arbeidet De har utført for Spania, har vært forgjeves.
Hertugen kan ikke være så kortsynt.
Spania ville betalt det dobbelte og garantert for Savoies uavhengighet.
- Synd De ikke kan råde ham. - De forsøkte å styrte ham.
Det var en misforståelse.
De glemmer hvem De snakker med. Jeg så ordren med mine egne øyne.
Riktig, og De oppfordret til motangrep.
Hadde De ikke gjort det, hadde De vært fri, og hertugen ville valgt Spania.
Prøver De å knekke min kampånd, vil De ikke lykkes.
Deres kampånd er uinteressant for meg uansett tilstand.
Total isolasjon, ubegrenset tid til å tenke...
Jeg misunner Dem nesten.
Tréville er en hedersmann. Beskyldningene er latterlige.
- De er ikke bevist. - Vi skal finne bevis.
- Ikke "vi". - Aramis, du var der. Du så likene.
- Du trenger ikke å minne meg på det. - Det gjelder kapteinen.
Han må få mulighet til å renvaske seg.
Jeg tror ikke Tréville er skyldig, men vi skal ikke hindre deg.
Gjør det du må.
På én betingelse: At Marsac sitter i husarrest.
Jeg ga lederen deres et langt snitt i ryggen.
Hvis hertugen ledet angrepet, har han fremdeles arr.
- Sannelig er han veslevoksen. - Ludvig Amadeus, forsiktig!
La ham bare gyve løs. Jeg trenger øvelsen.
Savner du fremdeles Paris?
Savoie er hjemmet mitt nå, og moderskapet er en god atspredelse.
De sier så.
Du taper, jeg vinner. Frankrike slo Savoie.
Vil du ha middag?
Nei takk.
- Serge, husker du Marsac? - Om jeg gjør.
En god soldat fram til... Du vet.
Er det besøket til hertugen av Savoie som vekker dårlige minner?
- Hva gjør du? - Du ba meg pakke sakene mine.
Jeg har drept for deg, og du stoler ikke på meg.
- Jeg prøvde å beskytte deg. - Jeg vil behandles som en likeverdig.
- Jeg ga Aramis et løfte. - Du valgte ham framfor meg.
Det er ikke så enkelt. Det handler om lojalitet.
Jeg beklager. Du har rett.
- Jeg skal ikke gjøre det igjen. - Igjen?
Jeg håpet kanskje du ville ombestemme deg?
- Vi trenger pengene. - Jeg skal aldri mer lyve.
Det håper jeg ikke, for neste gang sparker jeg deg rett ut.
Og...
Jeg ville savnet deg.
- Har dere fanget snikmorderen? - La oss ikke henge oss opp i bagateller.
Mitt liv er kanskje en bagatell for Dem, kardinal, men ikke for meg.
De kom til Paris for å underskrive traktaten.
Ytterligere utsettelse er ingen tjent med.
Jeg vil duellere...
Med den musketeren.
Hvis han vinner, diskuterer vi traktaten.
Men hvis jeg går av med seieren, vender jeg hjem umiddelbart.
Unnskyld, skal dette være en spøk?
- Vinner han? - Athos er regimentets beste fekter.
Det var ikke det jeg spurte om.
- Er dette en god idé, kardinal? - Det kommer an på utfallet.
Den som først får den andre til å blø, går av med seieren.
Hvis han skader mannen hennes, blir min søster svært ulykkelig.
Athos!
Skal vi si klokken ni i morgen tidlig?
Jeg er glad det var deg. Jeg hadde skåret av ham hodet.
Du skulle vinne, ikke egge til krig.
Du kunne latt ham få beholde verdigheten. Be om unnskyldning.
Det var tåpelig. De kunne blitt alvorlig skadet.
Jeg ville bare skremme kardinalen litt.
Hvis han har løyet når det gjelder Cluzet...
Jeg har nyheter...
- Hva er det? - Jeg vil be om unnskyldning.
Jeg var overivrig.
Du vant på hederlig vis.
Du ville drepe meg... Jeg så det i øynene dine.
- Hvorfor? - De tar feil.
Hvilket motiv kan vel en musketer ha for å ønske livet av hertugen av Savoie?
- Hørte du alt? - Jeg så arret også.
- Marsac har rett i at hertugen er skyldig. - Men Tréville trenger ikke å være det.
Kanskje vi skal finne ut hva monsieur Gontard vet?
Beskriv fangen din.
Han er rundt femti år...
Mager, langt, mørkt hår... Like høy som meg eller høyere.
Blek. Fengselsoppholdet har tatt på.
- Det kan høres ut som Cluzet. - Hvem er det?
- Det spiller ingen rolle. Noe mer? - Ja.
Han har små runde briller med horninnfatning. Er det viktig?
Det kan du trygt si.
Kapteinen har registrert alle felttog siden regimentet ble opprettet.
Men det fins ingen nedtegnelser om oppdraget i Savoie.
- Tilfeldig? - Kanskje du bare ikke har funnet dem?
Han holder pinlig orden. Papirene er enten fjernet eller tilintetgjort.
- Det må finnes en logisk forklaring. - Jeg er enig med d'Artagnan.
Kan dere lukke øynene? Hvor mange bevis trenger dere på at noe er galt?
Jeg vil aldri tro at kapteinen er en forræder.
- Tror du jeg vil det? - La meg hjelpe til.
Dere har mitt æresord på at jeg ikke skal rømme.
- Aramis, du kjenner meg. - Jeg gjorde det før.
Alt jeg har sagt, har vist seg å stemme. Hvorfor skulle jeg lure dere nå?
Hva skal dette bety?
- Vi har et spørsmål. - Hvorfor er dere ikke hos hertugen?
For fem år siden sendte De en musketertropp til Savoie på øvelse.
Alle ble drept bortsett fra Marsac og meg.
- Jeg husker det. - Da skyldte man på spanske soldater.
Hva mener du med "da"?
Nye kilder hevder at hertugen av Savoie sto bak.
- De virker ikke overrasket. - Det overrasker meg at dere skulker.
Kom dere tilbake på post før jeg mister besinnelsen!
- Visste De at det var hertugen? - Jeg skylder dere ingen svar.
Aramis, du beveger deg inn på et farlig område.
Ikke så farlig som Savoie var for Deres menn.
Jeg skriver dette på kontoen for midlertidig sinnssykdom.
Hvordan fikk hertugen vite vår nøyaktige posisjon?
- Trodde han vi skulle angripe ham? - Ut!
Hvem drepte de musketerene og hvorfor?
- Hvem har dere snakket med? - Det angår ikke saken.
Det som betyr noe, er sannheten.
Gå nå, så skal jeg spare dere for krigsrett, selv om dere ikke fortjener det.
- For siste gang, vil De svare oss? - Nei, det vil jeg ikke.
- Hvor mange flere bevis trenger vi? - Han innrømte ingenting.
Det sto skrevet i ansiktet hans.
Kapteinen er en ærens mann. Jeg foretrekker hans side framfor Marsacs.
Dere syns kanskje det er greit ikke å gjøre noe, men det syns ikke jeg.
Du kan løpe og gjemme deg, så teller jeg til tjue. En...
To...
Tre...
Jeg hadde ikke trodd jeg skulle få se så mye til deg i Paris.
Jeg trodde du ville prioritere kardinalen.
Det er noe vi må finne ut av før vi kan fullføre forhandlingene.
Kardinalen prøver seg sikkert med et av sine berømte triks.
Han er en fryktelig mann. Du kan ikke stole på ham i det hele tatt.
- Det har jeg heller ikke tenkt. - Så listig du er.
Det er noe av det jeg beundrer ved deg.
Og ...?
- Hva annet beundrer du? - Nå fisker du.
Jeg gir ikke etter for din forfengelighet.
- Mor, hvor er du? - Jeg kommer!
Hva om jeg ønsker å trosse Frankrike og alliere meg med Spania?
Uansett hva du bestemmer, vil jeg alltid støtte deg.
Det elsker jeg deg for.
Gontard, De kommer alltid så ubeleilig.
- Cluzet er her i Paris. - Er du sikker?
Signalementet stemmer ned til minste detalj.
Til helvete med Richelieu!
Tar De et glass vin med meg, madame?
Det er lenge siden jeg har hatt så tiltalende selskap.
Jeg vil ikke ha komplimenter av Dem.
Hvis jeg var d'Artagnan, ville De vært mye mer mottakelig.
Ikke rør meg!
Er ett kyss for mye å be om for en mann som har vært alene så lenge?
Prøver du deg igjen, dreper jeg deg!
Unnskyld! Før var jeg en ærens mann.
En musketer. Nå kjenner jeg knapt meg selv igjen.
Går det bra? Er du sikker?
Vær så snill å tilgi meg! Unnskyld, unnskyld!
Jeg har bundet ham. Han plager deg ikke igjen.
Det var bra du kom i stad. Jeg kunne skadet ham.
Beklager. Jeg har bare skapt problemer for deg siden jeg kom.
Jeg er glad en annen prøver å kysse meg til en forandring.
Jeg har aldri vært så populær før.
Jeg skulle så gjerne gjort det godt igjen.
Det er en ting...
Ingen må få vite om det, spesielt ikke mannen min.
Naturligvis. Hva er det?
Lær meg å skyte.
- Skyte? - Og fekting også. Det ser så gøy ut.
Hvorfor skal bare menn få more seg?
Hvorfor må kvinner være så anstendige?
- Godt spørsmål. Jeg aner ikke. - Gjør du det?
Ja.
- Hva vet de? - At våre menn ble forrådt.
- Har De ikke kustus? - De vil til bunns. Det er en æressak.
Ære! Ingen ord skaper flere problemer. Forstår De alvoret?
- Selvfølgelig forstår jeg det! - Så ta Dem av det.
Hva er det?
Ingenting.
Jeg må dra. Hertugen har bedt om et hastemøte med kongen.
Forhåpentligvis har han tatt til fornuft.
Denne saken angår ikke deg.
De og kardinalen i fortrolig samtale, tjue døde musketerer, det angår meg.
Tror du ikke jeg vil få deg arrestert?
Forrådte De Deres menn?
- Du blander deg i statsanliggender. - Spørsmålet er enkelt. Gjorde De det?
Ja.
Dette er ikke over.
- Hva vil du gjøre nå? - Stille ham for krigsrett.
Kardinalen hindrer det. Vi må ta saken i egne hender.
Jeg er soldat, ikke selvutnevnt borgervakt.
Hvis du vil ha oppreisning, er det eneste utvei.
Jeg vil ikke gjøre det sånn.
Du har rett. Jeg beklager.
Du er fremdeles en desertør. Tar de deg, blir du hengt.
Det er best du drar fra Paris så fort som mulig.
Jeg beklager, gamle venn, men du sa du ville ha oppreisning.
Når Tréville er død, får du det.
Slik hastverk, Deres Nåde. Er De klar til å underskrive traktaten?
Det blir ingen traktat, kardinal. Verken nå eller senere.
- Tør jeg spørre hvorfor? - Fordi Frankrike er fullt av løgnere.
Jeg er også glad i melodramaer, men en forklaring hadde vært ønskelig.
For fem år siden ble en musketertropp sendt til Savoie for å avsette hertugen -
- og innsette hans nyfødte sønn i hans sted. Gud ville det annerledes.
Men samme natt forsvant kansler Cluzet.
Vi vet nå at han ble bortført av franske spioner og fengslet her i Paris.
Det er selvsagt bare oppspinn.
Ville dere sluttet fred med et land som intervenerer på en så ufin måte?
- Jeg tror ikke det. Hvis det var sant. - Vi har et ubestridelig bevis.
- Så vis oss det. - Vi kan gjøre bedre enn som så.
Vi kan besøke ham.
- Forventer han at De skal følge etter? - Det tror jeg nok han gjør.
- Skal ikke dere vokte hertugen? - Vi trengs ikke lenger.
- Vi må snakke med kapteinen. - Jeg trenger noe styrkende.
Jeg har ikke tid til å forklare. En viktig mann sitter fengslet i Paris.
- De mener Cluzet? - Kjenner dere ham?
- Vi vet hvor han er. - Hertugen er på vei til ham nå.
For Frankrikes skyld må han ikke finne ham.
Det står mange liv på spill. Også mitt.
Vi kan ikke hindre hertugen i å avlegge fengselet et besøk.
Men han trenger ikke å finne ham.
Stopp der!
Gi ordre om å slippe meg inn!
Skynd dere!
Dette er en misforståelse. Stans før det blir pinlig.
- Hvilken vei? - Ned hit.
- Be dem lukke opp. - Hvis det stiller Deres nysgjerrighet.
Gå inn der!
Du? Forræder!
Hold meg utenfor!
De er visst ingen vanlig hertuginne.
Sett deg og ta på denne.
Cluzet! Cluzet!
Cluzet!
- Lukk opp døra. - Dette er bortkastet tid.
Gjør som han sier.
Cluzet?
Er du den nye kokken? Jeg er utsultet.
Hvem er dette?
Men signalementet...
Jeg er sikker på at informasjonen var korrekt.
Det må åpenbart være en misforståelse. Så pinlig.
Paris har flere utmerkede fengsler. Vil dere ha omvisning?
Nei? Da kan vi kanskje konsentrere oss om viktigere ting.
Det er fremdeles problemet med...
- Attentatforsøket. - Vi lever dessverre i farlige tider.
Men en varig fred mellom våre land er en utmerket måte å unngå trusler på.
Din inkompetente tosk.
Kledelig. Finere med hatt.
Hysj! Flink gutt.
Landssvik kan ikke gå ustraffet hen, kaptein.
Jeg visste du ville komme tilbake en dag.
Var det penger? Fikk du penger av hertugen?
Hvis du tror det, vet du ingenting om meg.
Jeg skal skyte deg til helvete, men først vil jeg vite hvorfor!
Legg ned våpenet, Marsac. Kapteinen skal stå til ansvar for en krigsrett.
Det blir ingen krigsrett. Kongen vet hva som skjedde.
Jeg handlet på hans ordre.
Jeg fikk ordre om å oppgi deres posisjon til hertugen.
Hvilken grunn kan man ha for å tillate nedslakting av sine egne menn?
Det ble gjort for å beskytte kongens viktigste spion i Savoie.
Hertuginnen.
Tystet De for å redde hertuginnen?
Cluzet var en spansk spion. Han mistenkte henne.
Vi måtte avlede hertugen og fange Cluzet før han avslørte henne.
Tjue av våre venner ble drept.
Jeg ble ført bak lyset!
Kardinalen lot hertugen tro at dere hadde i oppdrag å begå attentatforsøk.
- Legg ned våpnene. - Du hørte ham.
Du hørte hva han sa. Han er skyldig!
Og du hørte grunnene, så...
Legg dem ned.
- Marsac! - Dette må slutte her, Aramis.
Du vet det.
Jeg beklager, gamle venn.
Det er bedre å dø som musketer enn å leve som hund.
Jeg ser frem til en ny æra med fred og velstand mellom oss.
Frankrike og Savoie hører sammen.
En ting skal dere vite...
Jeg elsker min mann svært høyt.
Unge Ludvig Amadeus er en flott gutt. Han blir en strålende regent for Savoie.
Ikke ennå, kardinal. Hertugen er en sterk og frisk mann.
Ulykker skjer, Deres Majestet. Man må være forberedt.
Ikke vær for brå på avtrekkeren. Du er altfor stiv i armen.
Jeg skal vise deg.
Rett ut armen. Armen opp, løs albue, pust dypt inn...
Sikt, slapp av...
Og skyt.
Sverd?
Marsacs sjel døde i den skogen i Savoie for fem år siden.
Kroppen trengte bare litt tid på å følge etter.
Vi er soldater, kaptein.
Vi følger våre ordrer uansett hvor de fører. Selv i døden.
Hvil nå, Marsac... Sammen med dine brødre.
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org